Ești sigură că ar trebui să facem asta? Este încă scena crimei.
Taci, Billy. Se numește jurnalism de investigație cu un motiv.
Dar nu avem nevoie de o acreditare sau o permisiune ceva?
Ia-o pe asta!
Poliției i-a scăpat ceva, pot s-o simt.
Ce spui, Billy, nu ar da bine pentru tine să câștigi Premiul Peabody...
TUCKER ȘI DALE ÎMPOTRIVA RĂULUI sub by horthy
CU TREI ZILE ÎN URMĂ
Munții Apalași Virginia de Vest
- Chad, calc-o frate. - Da, calc-o.
E mașina lui taică-miu.
Dacă merg mai repede, mă omoară.
- La naiba, a fost aproape! - Cretinilor!
Suntem în patria țărănoilor din munți de acum! Guițați ca porcii!
Chad, faptul că nu suntem din frăția ta nu ne face niște ciudați.
De fapt da. Ori ești un Omega Beta, ori ești un ciudat.
Omega Beta! Omega Beta!
Sunt într-o mașină plină de idioți.
Nu. Dacă am fi fost idioți, nu ne-am fi gândit să aducem așa ceva.
Bine, mă corectez. Ești un geniu.
- Chad, accelerează, or să ne depășească. - Isuse.
Ați observat cum ne-au privit?
Hei, băieți! Băieți...
- Am uitat berea. - Nuuu!
Te pot ajuta?
Da, unde este berea?
Berea este în spate.
Ai văzut cum arătau copiii ăia?
Hai să reverificăm lista.
Cuie, ciocan, pensule, cârlige de pescuit, macete...
Chad, avem nevoie de mai mult insecti...?
Chad? Chad?
Sunt eu. Hai să ieșim.
Locul ăsta e înfricoșător.
Dale, mai avem nevoie de ceva?
Ouă fierte în oțet.
La naiba, Tucker. Ai mai văzut așa ceva în viața ta?
Nu e nimic special la ele.
Sunt doar niște fete de colegiu normale.
Fata aia e chiar frumoasă.
Știi ceva, Dale? Ea doar un om. De ce nu te duci să vorbești cu ea.
Să vorbesc cu ea!? Ce naiba să-i spun?
Nu știu.
Spune-i că ai o casă de vacanță. Asta ar trebui să o impresioneze.
Ești nebun, Tucker!? Astea-s fete de colegiu.
Probabil au crescut în case vacanță, în timp ce tipi ca mine le reparau toaletele.
Trebuie să ai încredere în tine. Fetele miros frica.
Haide, arăți bine!
Mai mult sau mai puțin... Și ești un inimos.
Ai două motive. Acum du-te acolo.
Ce ți se poate întâmpla?
Știi ceva?
Ai dreptate, Tuck.
O voi face chiar acum!
Stai, stai, stai.
Orice ai spune...
fii numai zâmbet și râzi. Arată încredere.
Numai zâmbet și râs. Bine.
Du-te.
Deci, fetelor...
Mergeți la camping?
Hei! Hei.
Uite, nu vrem nici o problemă, bine?
- Stai departe! - Bine, Bine. Îmi pare rău!
Urcați în mașină.
Mișto ladă frigorifică!
Ți-am spus, Tucker.
Sunt zero la femei.
Îmi urăsc fața!
Haide...
Ei bine, eu nu sunt ca tine, Tucker. Eu nu pot vorbi cu femeile ca tine.
Nimeni nu poate!
Mereu mă port ca un prost, îmi transpiră mâinile
și acționez ca un mare idiot.
Știi care e problema ta?
Ai un complex de inferioritate.
Nu, nu am.
Să-ți spun ceva. Viața este scurtă. Trebuie să te duci după ceea ce vrei.
Nu-ți va cădea din cer.
Este adevărat, recunosc.
- Rahat! - Ce faci?
Poliția!
Mă ocup eu. Ridică brațul. Ai vărsat-o pe pantaloni.
Opresc.
- Dale, ridică-te. - Nu pot.
- Vine încoace. - Mi-am prins mâneca.
- Mâna mea este blocată. - Deblocheaz-o. A ieșit din mașină.
- A ieșit din mașină? - Da, vine!
- Salut, dle ofițer? - Hei.
- E o zi frumoasă, nu-i așa? - Da.
Permisul, vă rog.
Mi-am pierdut portofelul acum câteva săptămâni.
O să primesc actele noi prin poștă.
Dovada temporară.
Unde mergeți?
Mergem la casa noastră de vacanță de la lacul Morris.
Mi-am cheltuit ultimul bănuț pe ea.
Eu și Dale o vom repara, vom pescui un pic...
Vom pescui!
E cam timid cu femeile și am zis că ceva lucru de bărbați i-ar prinde bine.
Nu e nimic acolo sus în afară de durere și suferință la o scară de neimaginat.
V-am oprit deoarece aveți spart un semnalizor.
Da, dle.
Asigurați-vă că-l veți repara.
Ne-ați fost de ajutor.
- Omule, era încordat. - Și ciudat.
Pleacă. Pa.
L-ai văzut? Știi care e problema lui?
E gelos că nu-și poate permite și el un loc al lui.
Ei bine...
Iată și viața bună.
Pentru viața bună, omule.
- E un camion acolo! - Știu, știu.
E al nostru? Uite altul acolo!
Dumnezeule.
Este perfectă!
- Asta-i proprietatea noastră? - Da.
- Hai să vedem interiorul. - Da...
Nu pot să cred că este a noastră!
- E doar un pic prăfuită. - E un conac!
Cine a trăit aici trebuie să fi fost un fel de arheolog ceva.
Da. Arhe... da...
Uite aici. Trebuie să fi fost și dependent de știri.
Masacru de Ziua Veteranilor. Un supraviețuitor.
Adolescent ucis.
Atacuri în creștere. Localnicilor le e teamă.
Mai multe crime. O femeie scapă.
Depozitul Chubby Chilli-dog.
Cumperi trei și primești doi gratuit.
- N-au dată de expirare. - Mișto.
Tucker, uite.
Jocul meu preferat.
Să-ți spun ceva, Dale.
Nu pot să cred că stau în propria casa de vacanță.
Știi ceva? Visele chiar pot deveni realitate.
Ferește!
- Cred că ar trebui s-o reparăm. - Da, este o idee bună.
Te poți ridica de pe mine acum.
- Da! - Serios?
Ești serios?
- Vreți să auziți o poveste de groază? - Nu! Chuck, nu!
- Categoric nu! - Nu e amuzant.
Vreți să auziți o poveste adevărată?
Povestea asta s-a întâmplat chiar aici,
chiar în aceste păduri.
Se împlinesc 20 de ani chiar astăzi.
Masacrul de Ziua Veteranilor.
Un grup de copii de colegiu ca noi
au venit aici să se distreze...
Dar ceea ce nu știau...
era că nu sunt singuri în aceste păduri.
- Hei, amice? Ce faci? - Pune-ne caseta înapoi.
Nu, nu, e mișto. Îmi place.
Doar o singură persoană a supraviețuit pentru a spune povestea.
Restul au dispărut pur și simplu.
Corpurile lor sunt îngropate sub noi.
Hei, e un lac acolo.
Cine vrea să meargă la o baie în pielea goală?
Eu. Să mergem.
- Bună idee. - Haide.
E în regulă, Tucky. Ia-o, e a ta.
Ăsta e motivul pentru care nu vei reuși în viață.
Niciodată nu lupți pentru ceea ce-ți dorești.
Nici nu te gândi!
- Dar tocmai ai spus... - Glumești?
Ești serios?
- Ce am spus? - Ai spus că trebuie să lupt.
Am spus și că nici să nu te gândești.
Ăsta a fost ultimul lucru pe care l-am spus.
Alo?
E cineva acolo? Băieți?
Dumnezeule, Chad, ce naiba faci?
- Ești un măgar! - Haide, a fost distractiv.
Nu, nu a fost.
- Nu ai de ce să te temi, sunt doar eu. - M-ai speriat.
Știi, te poți opri din a juca teatru.
- Ce teatru? - Că ești mai bună decât oricine.
- Eu nu... - Ba o faci. Dar e în regulă.
Pentru că am înțeles. Adică...
Ești mai bună decât oricine altcineva.
Tu și cu mine, Allie.
Suntem făcuți din materiale diferite. Înțelegi ce vreau să spun?
- Nu cred că... - Ceea ce vreau să spun este...
Mă bucur că avem această ocazie pentru a ne cunoaște mai bine.
- Chad, ești băut. - E bine, mă scapă de inhibiții.
- Stai, nu mai... - De ce?
De ce? De ce să ne oprim?
Suntem perfecți unul pentru celălalt.
Hai să vorbim despre asta mai târziu. Mă duc să-i prind pe ceilalți.
Haide, Allie, haide.
Ce se întâmplă acolo?
Nu știu, cred că ar trebui să mergem să vedem.
Nu, nu, nu, Tuck. Știi ce?
Cred că nu vor dori să ne vadă.
- Dar vreau să-i văd eu. - Nu, nu.
Ce naiba faci?
La naiba, Dale. Nu-ți mai spun încă o dată.
- Bine. - Liniște.
Privește.
- Tucker! - Taci.
La naiba, Dale. Ce dracu ai?
Ce am făcut?
Când ai în față o studentă pe jumătate goală
nu-mi zbieri numele!
Te comportai ca un voyeur.
Ești fără speranță, știi? Ești fără speranță.
N-a ieșit încă la suprafață...
Isuse.
Hei! Domnișoară!
Hei, domnișoară! Unde a căzut, Tuck?
Tuck, ajută-mă s-o urc în barcă!
Ajută-mă!
Am apucat-o.
Hei! O avem pe prietena voastră!
Dumnezeule! Au prins-o pe Allison!
O avem pe prietena voastră! De ce naiba fugiți?
E rănită, Tuck. S-o ducem la cabană. Haide!
Fir-ar.
Rahat!
Chad! Chad!
- Țărănoii... - Care țărănoi?
- Țărănoii de la magazin... - Au prins-o pe Allison!
Allie!
Nu, nu, te rog!
- Nu, nu plânge... - Nu, te rog! Nu te apropia!
A, clătitele! Urăști clătitele. Mă duc să fac altceva.
Nu-i plac clătitele. Trebuia să-ți dai seama idiotule.
Clătite?
Allison!
Eu nu înțeleg unde credeți voi că au dus-o.
- Poate au dus-o la spital. - Nu înțeleg, nu-i așa?
Chuck, spune-le ce ai văzut.
Era întuneric, dar părea că unul dintre ei îi mânca fața.
Cât de dezgustător.
Băieți, poate suna ca un clișeu, dar n-ar trebui să mergem la poliție?
Și s-o lăsăm pe Allison cu ei?
Dacă au mâncat-o deja, ce mai contează?
Nu avem nevoie de poliție.
- Ne putem descurca și singuri. - Nu, nu. Dacă mă duc eu?
E mașina tatălui meu și mi-a spus că doar eu o pot conduce.
Bine. Vrei să te duci, Chuck? Du-te.
Bine. Mă întorc într-o clipă.
Asta e de rahat! El de ce poate pleca?
Hei, băieți.
Mai bine ați veni să vedeți asta.
Ce este acest loc?
E doar o cabană. Nu înseamnă că sunt criminali psihopați.
Da? Atunci de ce nu te duci acolo să vorbești cu ei?
Bine. Poate că o să mă duc.
Am spus "poate".
Te rog să nu-mi spui că urăști și ouăle cu șuncă.
Ce caut aici?
Nu îți amintești?
Eu și Tucker, să spunem, eu și Tuck...
Tucker și eu... te-am adus aici noaptea trecută.
De ce?
Pentru că te pregăteai să înoți alături de prietenii tăi și apoi
te-ai urcat pe stânci, ai alunecat și te-ai lovit la cap și ai căzut în apă
și noi te-am salvat.
Stai...
- Ne spionați?! - Nu, nu!
Jur pe Dumnezeu, eram acolo la pescuit.
Noi nu am văzut... nu am văzut... poate Tucker a văzut puțin...
Unde sunt prietenii mei?
Au fugit în pădure.
- M-au abandonat? - Da...
Nu fi supărată pe ei, unii oameni nu fac față unei crize, așa că
eu și Tucker te-am adus aici sperând ca ei să vină să te ia de dimineață.
Nu am avut îmbrăcăminte pentru fete, așa că...
Oricum nu le prea am cu moda.
Nici eu.
El este câinele meu Janggers.
Pare rău, dar este ca o bezea mare. Poți să-l mângâi pe nas.
- Te poate înșela. - Știu.
Scuze pentru mizeria de aici.
Tucker doar ce a cumpărat acest loc.
Poate nu pare cine știe ce pentru o fată de societate ca tine,
dar era visul nostru de a avea propria noastră casă de vacanță.
Deci...
Ar trebuie să te relaxezi și să te odihnești.
Cum te chemă?
Tale. Ducker... Numele meu este Dale.
Eu sunt Allison.
Dar prietenii îmi spun Allie.
Este o plăcere să te cunosc Allie.
Dacă ai nevoie de ceva, sunt alături.
- Dale? - Da!
Ai ceva de pierdut timpul pe aici?
Îți plac jocurile de tabără?
Ce fel de jocuri?
Acesta este favoritul meu.
Trivia!
- Haide, patru din șapte. - În nici un caz, omule. Ai pierdut.
Taci și du-te, lașule.
Al naibii Romeo.
Isuse!
Fugiți! Fugiți să vă salvați viața!
Dau cu zarul.
Cinci.
Spune.
Cine a fost al cincilea președinte american?
Este foarte ușor. James Monroe.
Ai dreptate din nou. Mă omori.
Știu. Îmi pare rău.
Am un creier ciudat, sunt prost ca o buturugă, dar îmi amintesc tot ce am auzit.
Mie îmi pari a fi destul de deștept.
Nu, crede-mă că sunt prost.
- Abia am putut termina clasa a treia. - Asta nu înseamnă nimic.
Există o diferență între educație și inteligență.
Da...
Deci...
Ce studiezi la facultate?
Îmi iau diploma în psihologie.
O, asta e... O!
Ce fel de muncă o să faci cu asta?
Ei bine... Nu știu.
- Am aceste vise stupide. - Visele nu sunt stupide.
Cred că multe dintre problemele cele mai mari din lume
sunt cauzate de o reală lipsă de comunicare, știi?
Întotdeauna am crezut că aș putea fi un mare terapeut.
Nu, nu!
Părinții mei au spus același lucru, poate că ar trebui să renunț...
Nu, cred că poți să faci ce vrei.
Doar că stâlpul ăla e cam șubred.
Poate cădea ușor.
Salutare.
Dumnezeule, Tucker, ce ai pățit la față?
Am tăiat un cuib de albine.
- De ce? - N-am făcut-o intenționat, prostule.
Nu s-ar fi întâmplat dacă erai acolo să mă ajuți.
Am venit aici să lucrăm, nu să stai jos și să joci jocuri prostești!
A fost vina mea. Eu l-am atras la joc.
Nu. Nu e adevărat. A fost vina mea.
Hei, ce zici să vin să-ți scot acele din față și apoi te ajut cu tot ce vrei?
Mi-ar place, mulțumesc.
Bine. Lasă-mă să te ajut. Chiar și-ai făcut numărul pe tine.
- Ai grijă, ai grijă! - Sunt aici!
Ți-am văzut prietenul acolo.
Trebuie să fie alergic la albine pentru că fugea de rupea pământul.
- Ar trebui să merg să-l caut. - Nu! Nu!
Ai nevoie de odihnă.
- Vom merge noi și-ți vom găsi prietenii. - Dar eu...
Fără "dar". Bine? Îți vom găsi prietenii.
Tu te odihnești. Tucker și Dale sunt pe caz.
Nu-i așa, Tucker?
Da...
- Da, da. - Da! Om bun.
Dale! Chiar fi atent. Da?
Prietenii mei pot să vă judece greșit.
Bine. Îl las pe Tucker să vorbească oricum.
Se face plăcut imediat, nu, Tucker? Este un tip popular.
Bine, am plecat. Tu liniștește-te. Odihnește-te.
L-au ucis, omule.
- I-au lăsat trupul aici pe post de mesaj. - Da. Stați departe de pădurea noastră!
Nu pot să cred că acest lucru se întâmplă.
Vrei să încetezi cu ăsta? Nu funcționează aici.
Trebuie să ajungem la drum și să găsim o mașină.
Nu avem nevoie de nici o mașină. Nu înțelegeți?
E vorba despre noi împotriva lor. Supraviețuirea celui mai adaptat!
Ce faci omule? Asta e fața mea!
Ai probleme serioase, știi?
- Repede, vine cineva. - Rahat.
... Tucker, îți spun eu, ai fi mândru de mine.
O studentă inteligentă ca ea merită o bătaie bună.
Dale, tu ai bate pe toată lumea. E ceva în neregulă cu creierul tău.
Știu. Mie-mi spui.
Când ne întoarcem, termin repede cu ea și ne apucăm de treabă, bine?
O vor omorî.
Hei, uite. Cineva a fost aici.
O toporișcă.
Studenților.
Studenților!
Spune-o din nou, mai tare.
- Studenților! - Hei, studenților!
Studenților!
Nu-i văd.
Trebuie să fi fugit.
Poate ar trebui să le lăsăm un mesaj, în caz că se întorc.
Cu ce?
Cu asta!
Bine, grăbește-te, mă ustură fața ca un hemoroid.
Da, nu arăta prea bine.
- Ai grijă. - Voi ciopli cu toporul.
PRIETENA VOASTRĂ E LA NOI
- Dale? - Da!
I-ați găsit pe prietenii mei?
- Ce? - Ce? Prietenii tăi!?
Nu, nu. Le-am lăsat un mesaj. Ar putea ajunge aici în orice moment.
- Ce faci? - Sap o groapă de rahat.
Adică, o groapă de defecare.
Adică casa de rahat... casa de defecat.
- Latrină. - Da, latrină.
- Te superi dacă te ajut? - Nu e un lucru pentru o fată ca tine.
Am crescut la o fermă.
Pui osul la muncă sau dormi afară.
Este o regulă bună.
Am mai făcut asta înainte, crezi sau nu.
Deci mă ajuți sau stai și te holbezi la mine?
- Nu, te ajut. Eu doar... - N-o pot săpa de una singură.
- Faci o treabă bună. - Mulțumesc.
Nebunul naibii. A pus-o să-și sape propriul mormânt.
Nu avem prea mult timp.
Aveți toți armele?
Ocoliți și ocupați-vă de tipul de la tocătorul de lemn,
iar eu voi avea grijă de tipul cel mare.
Eu voi sta aici.
Încă o lopată și am terminat.
Hai, vino.
Acum!
Uite, prietenii tăi sunt aici. Hei!
Dale!
Doamne! Dumnezeule!
Ești bine?
Allison, spune ceva!
- Tucker! - Pe Sfânta Fecioară!
Ce ți s-a întâmplat?
- Ești bine? - Ce mi s-a întâmplat?
Un puști...
- S-a aruncat în tocătorul de lemn! - Ce?
Direct în tocătorul de lemn!
După pantofi și pantaloni pare să fi fost unul dintre acei studenți.
- Ce naiba s-a întâmplat cu ea? - A leșinat când a căzut în groapă lângă mine.
- E sângele tău? - Nu, e sângele unui student.
Unul a apărut de nicăieri și s-a înfipt într-o suliță chiar deasupra mea, Tuck!
- Rahat. - Știu!
Calmează-te. Nu plânge. Calmează-te!
Revino-ți!
Bine.
- Știu ce este. - Ce?
- Este un pact de sinucidere. - Ce?
Au venit aici să se sinucidă în pădure.
Doamne. Acum are sens.
Rahat, trebuie să ascundem toate obiectele ascuțite.
Și mai știi ceva, Tucker? Tucker?!
Cred că încearcă s-o omoare și pe ea. Gândește-te.
De asta s-au purtat ciudat după ce am salvat-o.
O vor moartă!
De ce?
Nu știu.
E bine că nu știi. E bine că nu știu nici eu,
pentru că dacă am ști ar vrea să ne omoare și pe noi.
Ai dreptate. Deci atunci ce? Vom... vom...
Mergem la poliție?
- Să chemăm poliția? - Da.
- Și ce le spunem? - Le spunem ce s-a întâmplat.
Bună idee, Dale! Salut, șerifule.
Am avut o zi de pomină.
Ne vedeam de treabă acasă,
când niște copii au început să se sinucidă pe proprietatea mea.
Dar asta e ceea ce s-a întâmplat, Tucker.
Ar trebui să fie un idiot să creadă că, Dale.
Indiferent de ceea ce s-a întâmplat,
ce contează este ceea ce pare să se fi întâmplat.
Și ceea ce pare că s-a întâmplat e cam nasol.
Atunci ce naiba facem?
Curățăm mizeria asta.
- Chiar acum. - Bine.
N-ar trebui să fumezi, Chloe, nu-ți face bine.
Nici să mori nu-ți face bine, dar se pare că asta nu-i oprește.
Ar trebui să plecăm de aici. Ce naiba mai așteptăm?
Cum? Tâmpitul ăsta l-a lăsat pe Chuck să plece cu mașina.
- Pe jos! - 65 de km?
- Trebuia să nu vii cu tocuri. - Vreți să tăceți odată!
Trebuie să facem un plan.
Nu ar fi trebuit să venim aici. A cui a fost ideea asta tâmpită?
A lui Chad.
Sunteți o adunătură de fricoși!
Știați?
Sunteți niște mici ucigași și toată lumea se va panica.
Dar știți ce păreți?
Despre ce naiba vorbești?
Câți oameni credeți că au această ocazie?
- Ocazia de a muri? - Ocazia de a trăi!
Să fiți liberi, să nu vă spună nimeni ce puteți și ce nu puteți face!
Nu sunt reguli aici. Suntem noi împotriva lor!
Iar dacă nu credeți că vă descurcați, atunci poate meritați să muriți.
E o nebunie.
Liniște. Ați auzit?
Chuck cu poliția!
Să mergem!
Nu avem nevoie de poliție!
Poliția nu ne va ajuta, omule.
Voi nu gândiți deloc?
La naiba!
Nu-ți face griji. Prietenii tăi probabil sunt bine.
Poate e doar o mică confuzie.
- Doamne! - Ajutați-ne!
Sunt morți!
Liniștește-te.
- I-au omorât! - Calmează-te.
Urcați în spate și mergem să aruncăm o privire.
Proștii naibii!
- Nu am stomac pentru astfel de lucruri. - Știu.
E blocat destul de bine.
Ar face bine să nu mă taxeze pentru asta!
Uite, eu o să împing acolo iar tu vei trage.
-La trei, bine? - Da.
Unu.
Doi.
Trei!
Ia-l de aici! Ia-l de pe mine!
Nu pe față!
Bine, gata, ești bine.
- Apucă un picior. - Bine.
Doamne! Doamne.
E greu pentru jumătate de cadavru.
Rahat.
- Lasă-mă pe mine să vorbesc. - Bună idee.
Voi stați înăuntru.
Mă ocup eu.
- Salut. - Bună ziua, ofițere.
- Ne pare bine să vă revedem. - Da.
- Am avut o zi ciudată. - Foarte.
- Noi ne vedeam de treaba noastră... - Da.
Aduceam niște îmbunătățiri la noua mea casă...
când puștii ăștia au apărut de nicăieri și au început să se sinucidă pe proprietatea mea.
Ăsta de aici...
s-a aruncat cu capul înainte în tocătorul de lemn.
Acolo, în spate.
Mai e unul acolo...
care și-a înfipt sulița în piept.
Nu știu ce experiență aveți cu astfel de lucruri,
dar noi suntem speriați ca naiba. - Ca naiba.
Probabil credeți că sunt vreun idiot pentru a crede așa ceva.
- Nu... - Nu, domnule. Nu idiot...
Receptiv...
Să clarificăm ceva pentru că am probleme în a înțelege ceva.
- Ce? - Spuneți că vă vedeați de treabă
când a apărut acest puști în fugă
și s-a aruncat în tocătorul de lemn?
Da, așa a fost.
Da, și cred că vor s-o omoare și pe fata de-o avem înăuntru.
- Ce fată? - Poate că ea ar putea explica totul dacă...
dacă nu aș fi lăsat-o inconștientă cu lopata.
- Din greșeală. - Din greșeală.
Mai aveți pe cineva înăuntru care spuneți că e inconștientă?
Da, e în camera mea.
Păi ați face bine să-i arătați ce ați făcut cu ea.
Da, vino, îți vom arăta.
- Să las piciorul ăsta jos. - Bună idee.
Stai, unde se duce?
- Nu merge acolo! - Pe aici, șerifule.
Ce face?
De ce naiba nu-i arestează?
Ochii îi răspund la lumină.
- Cel puțin nu e în moarte cerebrală. - Mulțumesc lui Dumnezeu.
V-am spus să stați departe de acest loc.
Dar voi nu m-ați ascultat, nu?
Aveți pe cap două omoruri prin imprudență, dar veți fi norocoși să scăpați doar cu asta.
Părem o pereche de ucigași psihopați?
Ei bine, e greu de spus.
Aparențele pot fi înșelătoare.
- Nu! - Nu!
Șerifule!
Ești bine?
- Ce facem acum, Tuck? - Se pare că poate merge. Va fi bine!
Nu vă faceți griji, mă descurc!
L-au omorât!
La naiba, ți-am spus să repari bârna aia!
Nu-mi pune mie asta în cârcă! M-ai înțeles?
E vina ta!
Dacă nu jucai acele jocuri, când eu munceam afară...
Deschide ușa!
Dacă nu te jucai cu fata înăuntru, ai fi avut mai mult timp pentru a repara bârna.
Ridică mâinile.
- Lua-v-ar dracu, nemernicilor! - Nu, nu!
Trebuie să îi scoți siguranța.
N-o face...
Nu! Isuse!
Ar trebui să fiți mai atenți!
"Trebuie să îi scoți siguranța?"
Dale, știi ceva?
Nu s-ar fi întâmplat asta dacă nu erai tu.
- Ce? - Așa este.
Pentru că ești bunul samaritean. "Doamne, se îneacă, Tucker".
"Trebuie s-o salvăm, trebuie s-o salvăm."
- Cel puțin încă în viață. - Al-dracului-leluia!
- Nu da vina pe ea! - N-o fac, pe tine dau vina!
Știi ceva, Tucker,
nimic din toate astea nu s-ar fi întâmplat dacă nu am fi mers la pescuit!
Asta nu era o opțiune.
- Nici nu-mi place să pescuiesc! - Nu-ți place...
Adică cum nu-ți place să pescuiești?
Adică... Îmi place. Îmi pare rău...
Îmi pare rău, Tucker, dacă te-am rănit.
Îmi pare rău...
M-ai cam rănit.
Nu mai trageți!
Tucker?
Unde-i Janggers?
- Fir-ar! - Stai.
Muntenilor, e rândul vostru!
Nemernicii! Au câinele meu.
Rahat!
- Trebuie să facem ceva. - Ai adus pistolul pentru cuie?
Da, de ce?
Stai jos. Nu scoate capul.
Bine. Acoperă-mă.
N-am mai împuscat pe nimeni.
Dacă te ajută, gândește-te la ei ca la niște scânduri ce trebuie fixate.
Îmi pare rău.
Tu creezi o diversiune, iar eu ies prin spate.
- Și, Dale?! - Da?
Încearcă să nu mă împuști.
Bine, voi încerca.
- De ce îi ia atât de mult? - Nu știu.
Studenților, vreți niște de-astea?
Vă place, studenților?
Am destule, ciudaților!
Rahat!
Isuse, Dale.
- Ia-o ușor. - Hei, munteanule!
Dacă mai tragi, câinele tău moare!
Dacă-mi omori câinele, jur pe Dumnezeu că mă supăr rău.
Scoate fata.
Îți voi împușca câinele!
Mă înfurii, mă înfurii rău de tot!
Du-te acasă, rahat mic.
Salut.
Este o zi frumoasă pentru a o plimbare, nu-i așa?
Doamne, te rog, nu!
Am terminat?
Nu știu. Sfoara e camuflată? Avem doar o singură șansă.
Bine, capcana e pregătită.
Hei, s-a trezit.
Ce naiba e cu voi, copii?
Ce se întâmplă cu noi? Ține-l nemișcat.
Nu am mai stat niciodată atât de aproape de răul pur.
Cam puți.
Trebuia să fie cu protecție 24 de ore.
Eu nu pot... Bine... Nu, nu...
Uite, știu că voi vă distrați, dar eu nu caut senzații tari.
E vremea răzbunării, munteanule!
Răzbunare? Hei, uite...
Dă-mi drumul... Dă-mi drumul!
Pot să aduc lada frigorifică.
Am 10 sau 12 beri acolo. Sunt ale voastre.
Sunt chiar la rece chiar acum!
- Asta-i pentru Mike. - Nu!
- Dale? - Allison...
Cum te simți?
Un pic amețită.
Ce s-a întâmplat?
Ei bine...
N-aș putea spune exact.
A fost oribil.
Dumnezeule, mi-e rușine, îmi pare rău.
Bine, e bine uneori să plângi.
E bine, lasă-l să iasă.
Așa. Te vei simți mai bine.
Respiră adânc.
Acum, spune-mi ce s-a întâmplat.
Ei bine, e greu de spus.
Prietenii tăi...
Unii dintre ei iau medicamente?
- De ce? - Cred că au uitat să le ia.
Ce vrei să spui?
Unde sunt?
Afară, încercând să-l omoare pe prietenul meu cel mai bun.
- Și pe câinele meu. - Nu înțeleg ce vrei să spui.
Știu că nu are sens, dar este adevărat.
E ca și cum prietenii tăi au decis să înnebunească toți în același timp.
Ultimul lucru pe care mi-l amintesc este că l-am văzut pe Chad...
și pe Todd care alerga spre noi...
și apoi...
- Doamne. - Știu.
La început am crezut că vor să te omoare.
Apoi au început să se sinucidă, apoi a încercat să ne omoare pe noi.
Iar acum s-au dus după câinele meu. Janggers.
Cred că le place să ucidă.
Nu, trebuie să fie o greșeală. Prietenii mei nu ar răni pe nimeni.
Isuse, sunt aici! Vor să ne omoare! Ascunde-te!
- E în regulă, nimeni nu vrea să te omoare. - Mori, muntene!
- Sună ca și cum cineva vrea. - Mă duc să vorbesc cu ei, bine?
- Stai acolo. - Nu, nu.
E tot o mare neînțelegere. O lămurim imediat.
Nu, Allison, nu te duce. Nu te duce!
Doamne.
Allison!
I-ai văzut?
- Nu. - Nu?
E o bucată din cămașa lui Tucker.
Ce este?
- Dumnezeule! - I-au tăiat degetele pentru bowling!
E un mesaj! E un mesaj acolo.
Acum îl avem noi pe prietenul tău.
Încearcă să-l recuperezi!
Cât timp am fost leșinată?
Câteva ore.
Nu înțeleg...
Trebuie să-l ajut pe Tucker. Fir-ar să fie!
Prietenul meu are nevoie de mine. Îi învăț eu minte pe acești copii!
Dale, așteaptă. Nu vrem să înrăutățim lucrurile.
Nu vrem să înrăutățim lucrurile!?
Probabil au crezut că încercați să-mi faceți rău.
Și de ce ar fi crezut așa ceva?
Nu știu.
Cred că știi.
Când v-am văzut prima dată, la magazin,
au crezut că sunteți...
un pic cam înfiorători.
Eram nervos, nu știu să vorbesc cu fetele și...
Acum știu, dar nu știam atunci.
Ai crezut că sunt vreun ciudat?
Te-am judecat greșit, Dale.
- Îmi pare rău. - Să nu-ți pară, e vina mea.
Ar fi trebuit să știu că atunci când un tip ca mine
vorbește cu o fată ca tine cineva va muri.
- Dale nu este așa. - Dacă îți vezi prietenii...
Spune-le că n-am vrut să rănesc pe nimeni.
Dale, stai! Așteaptă.
Nu te duce.
Rahat!
Tucker?
Ești acolo?
Tuck?
Student idiot.
- Tucker? - Dale!
Vin după tine, prietene!
Tucker?
Dale.
Tucker?
- Dale! - Tucker?
- E o capcană. - Ce?
Doamne. Nu, nu!
- Tucker? - Dale?
N-am crezut că am să spun asta, dar mă bucur că nu le am cât un urs.
E amuzant.
Dale, puștiul ăla are probleme serioase.
Știu. Să te coborâm de acolo.
Așteaptă!
Îmi pare rău.
Vacanța asta e de rahat.
Să mergem.
Uită-te la acest loc.
Aici locuiește răul.
Să sperăm că Allison este încă în viață.
Allison? Allison?
Chad?
- Ce faceți? - Te salvăm! Să mergem!
De ce șușotiți Nu mai e nimeni altcineva aici.
- Locul ăsta e înspăimântător. - Ce ți-au făcut?
Nu mi-au făcut nimic.
Chad, este o mare neînțelegere.
Trebuie să ardem acest loc.
Să-l distrugem complet.
Nu, Chad.
Chad, oprește-te.
Chad, oprește-te!
Nu poți face asta! Este casa lor de vacanță.
Trebuie să mă ascultați.
Tucker și Dale nu au vrut să rănească pe nimeni.
Sunt cumsecade.
Nu ai idee despre ce e vorba!
- Sau ai, Allison? - Nu.
Acești ciudați sunt răi.
Și merită tot ce li se va întâmpla.
Liniștește-te. Doar încerc să vă explic că totul nu este decât o neînțelegere.
Tucker și Dale au fost niște cavaleri în timp ce voi i-ați terorizat.
Dar ei au început!
Ce au început? Că mi-au salvat viața?
Așteaptă. Am citit despre asta la cursul de sociologie.
Se numește "sindromul Stockholm".
E când cineva se îndrăgostește de răpitorul său.
- Te-ai îndrăgostit de el? - Nu! Ce?
Chad, încerc să vă explic...
Spune-mi că nu ești îndrăgostită de ciudatul ăla, Allison.
- Cum îl poți iubi? - Chad, te rog. Nu înțelegi.
Îl iubești sau nu?!
- Ce se întâmplă cu tine? - Spune-mi!
Hei!
Dă-i drumul la fată.
Ești bine, Allie?
Allie? Tocmai ți-a spus Allie?
Așteptați.
Opriți-vă un moment și să încercăm să vorbim, de acord?
Nimeni nu vrea să rănească pe nimeni.
- Poate că m-ai păcălit... - Du-te dracului, muntene!
- Puțoi mic... - Așteptați!
Ce ziceți dacă aș face un ceai și ne-am așeza să rezolvăm acest lucru.
Da, da. E o idee bună. Am aduc sendvișurile cu degete.
Mă duc să-mi iau o bere.
Chad, tu stai aici, bine?
Dale, tu stai aici.
Mă duc după ceai.
E mușețel? Pentru că nu pot bea, face rău la astm.
- E Earl Grey. - Îmi place Earl Grey.
Uite ce vom face.
Vreau să spuneți fiecare versiunea proprie,
și în timp ce-o ascultați pe cealaltă persoană,
vreau să vă puneți în situația celuilalt. Bine?
Bine.
Este important să ne exteriorizăm sentimentele
și de a înțelege perspectiva celuilalt înainte să apară unele progrese.
- Bine. - Chad, de ce nu începi tu?
- De unde dracu' ar trebui să încep? - De unde dorești.
Cu mult timp în urmă, înainte de a mă naște...
- Poate nu atât de înapoi. - Este important.
Vedeți voi, părinții mei au fost atacați de niște munteni la fel ca el.
A fost cu 20 de ani în urmă.
Masacrul de Ziua Veteranilor.
Iau ucis pe toți cu brutalitate doar ca să se distreze.
Mama a fugit ca să se salveze, dar au capturato.
Tata era neajutorat.
Nu știa că mama e însărcinată cu mine.
L-au forțat să privească în timp ce o torturau.
Dar mama s-a luptat.
Și a scăpat.
Dar tatăl meu nu a fost atât de norocos.
Corpul său n-a fost descoperit.
Când m-am născut,
mama mea era deja la azil.
Am crescut cu această poveste spusă de bunica mea.
Bine.
Mulțumesc că ne-ai împărtășit-o și nouă, Chad.
Nu, nu voi intra acolo.
Chad a spus că dacă întârzie mai mult de 15 minute să tăbărâm cu armele pe ei.
- Dar nici măcar nu ai armă. - Fir-ar femeie! Nu te certa cu mine.
Beau ceai?
Mi-ar plăcea o ceașcă de ceai!
Nu. Nu cred. Sunt prinși!
Haide, trebuie să facem ceva.
E rândul tău.
Ei bine...
Mai întâi de toate...
Îmi pare foarte rău că familia ta a fost masacrată. E teribil.
În al doilea rând, n-am avut nimic de-a face.
Aveam... aproximativ 6 ani pe atunci.
Poate n-ai fost tu, dar cu siguranță a fost cineva de teapa ta.
Teapa mea? Eu nu pot răni nici măcar un pește.
- Nu-i așa, Tucker? - E adevărat.
- Nu poate răni nici măcar un pește. - N-o pot face.
Acum, după ce v-ați expus fiecare versiunea, cum vă simțiți?
Mă simt mai bine. Da, mă simt bine.
Bine, facem într-adevăr progrese.
E timpul spectacolului, ciudaților!
Jason, nu!
Isuse Cristoase!
Fir-ar, iubito! De ce nu te-ai ferit?
Încetează!
Arde-l, Tucker!
Dale.
Întoarceți-vă în iad, ciudaților!
- Rahat! - Chad! Ce dracu, omule!
Calmează-te, e doar piciorul.
- Am luat foc! - Nu, nu folosi aia.
Rostogolește-te!
Fugi de acolo!
Pute!
Rahat! N-ar fi trebuit să le ținem aici.
Allie, să mergem!
- Ajută-mă! - Lasă-mă, pocito!
Cabana mea!
Cabana ta!
- Sunt un terapeut oribil. - Nu, nu e adevărat.
Nu spune asta. Cred că ai făcut o treabă bună acolo.
- Serios? - Da, într-adevăr.
- Ca apariția Fecioarei pe pământ. - Mulțumesc, ești drăguț.
- Băieți... - Da?
Cred că ar trebui să mergem la mașină.
Poate că ar trebui să-l ajutăm.
Lăsați-o baltă!
Urcați în mașină!
Vine, vine!
- Hai, haide! - Pornește!
- Nu îneca motorul! - Vrei să conduci tu?
Să mergem, băieți!
Fii atent cu ea, e tot ce mi-a mai rămas.
Studentul ăla nebun nu ne mai poate prinde!
Dale, ai grijă!
Janggers, tu ești băiete?
Janggers.
Janggers!
Allie!
Allison?
Haide, Janggers. Allison?
A dispărut.
La naiba, Tucker.
Tucker, ce s-a întâmplat?
A luat-o. Am încercat să-l opresc.
Ușurel.
Să-ți spun ceva, Dale.
Va trece mult timp până îmi voi lua un alt concediu.
Rahat.
Tucker, este numai vina mea.
Uită-te la tine.
N-ar fi trebuit să vorbesc cu Allison. Ai avut dreptate.
Cei ca ea nu se amestecă cu cei ca mine.
- Nu este adevărat. - Ba este!
- N-ar fi trebuit să vin cu tine. - Ascultă!
Îți amintești când eram copii.
Când prindeam broaște la pârâu?
Da, așa cred.
Îți amintești cum ne întreceam pentru a vedea cine prinde mai multe?
Da, dar nu cred că este momentul să vorbim despre asta, Tucker.
Obișnuiam să-ți spun că te lăsam să câștigi pentru că îmi părea rău de tine.
Îmi amintesc și că mă lăsai să le ling.
Întotdeauna m-a făcea să mă simt ciudat.
Chestia e că...
nu te lăsam să câștigi.
Câștigai pe merit. Erai mai bun decât mine.
- Haide, Tucker... - Este adevărat.
Ce încerc să-ți spun este că ești mai bun decât crezi.
Ascultă-mă. Fata aia, din ce am observat...
Am văzut modul în care vă priviți.
Eu cred că ea...
te vede ceea ce ești cu adevărat.
Cine știe, după ce se termină toate astea, voi doi ați putea...
să vă dați întâlnire sau ceva.
- Mă îndoiesc. - La naiba, la asta mă refer!
Nu mai vreau nici un pic de negativism.
- Bine. - Încetează!
- Bine.
Ești un om bun. Ești isteț.
Ești puternic.
Și nu pe atât de urât cât crezi.
Mulțumesc, Tucker. Înseamnă mult venind de la tine.
- Viața este scurtă. - Știu.
Trebuie să te duci după ceea ce vrei. Du-te, Dale.
Are nevoie de tine acum mai mult ca niciodată.
Mai ales că mereu o lovești în cap de-o lași inconștientă.
Dar nu știu unde a dus-o.
Janggers va ști.
Bine. Dar nu te pot lăsa aici.
Nu, voi fi bine. Du-te.
- Prieteni pentru totdeauna. - Cei mai buni prieteni pentru totdeauna.
Isuse. Îmi pare rău.
- A durut ca naiba! - Mi-am dat seama.
Respiră adânc.
Du-te după ea. Du-te.
- Fă-mi o favoare. - Orice.
Rupe-l pe puțoiul ăla pentru mine, bine?
Îi bag bocancu' pe gât! Stai aici, bine?
Haide, Janggers. Să mergem!
Bun băiat, Janggers.
De aici merg singur, bine?
Nu-ți face griji pentru mine, știu ce fac.
Mai mult sau mai puțin. Bine, stai.
- Ce e cu tine? - Ce este cu mine?
Ai idee prin ce am trecut ca să te salvez?
Nu.
M-ai înșelat cu un țărănoi, Allison.
Sunt dispus să te iert, dar va trebui să mă implori.
Chad...
Ăsta nu a fost un sărut de iertare.
Trebuie să implori, Allie, deci trebuie să fie mai pasional de atât!
- Chad, te rog. - Așa e mai bine.
- Un pic mai mult... - Oprește-te, te rog!
Nu, nu mă voi opri.
Abia am început.
Ai vrut să omori un muntean?
Îți arăt eu muntean criminal.
Allie, eu sunt. E în regulă.
- Dale? - Da?
Ce porți?
Am vrut doar să arăt intimidant. Funcționează?
- Da! - Mișto.
Dale, vrei să mă ajuți?
Da, așteaptă.
Ce avem aici?
Mulțumesc că ai venit după mine.
Pentru puțin, oricum aveam treabă pe aici.
Cât de dulce. Munteanul retardat încearcă să-și salveze fata viselor sale.
Ce fel de nod este ăsta?
Crezi că vei reuși, dar te înșeli.
E timpul să-ți iei adio de la fată.
N-ar fi trebuit să mă trădezi, Allison.
Nu! Isuse!
Bine, bine! Așteaptă!
- Iepurașul avea casa într-un copac... - Dale! Hai odată!
Bine, Isuse!
Ce păcat.
Ești bine?
Pentru că nu asta a fost intenția mea...
Dale!
E timpul să simți durerea mea!
Vino-ncoa', fraiere!
Dale! Pe aici!
Haide să plecăm de aici!
- Pe aici. - Urcă acolo!
- Ține. - Dă-o încoace.
Și niște cutii.
Tipul ăla e rezistent, poți bate cuie cu el.
- Ești bine? - Sunt bine.
Se pare că n-a mai fost nimeni aici de ceva vreme.
Da. Trebuie să ne găsim niște arme.
Preferabil ceva mare și ascuțit!
Hei, asta ar putea fi bună.
Sau nu.
- Doamne. Dale? - Ce?
Vino să vezi ceva.
- Ce? - Nu ți se pare familiar?
Ăla de acolo nu-i șeriful?
Nu, cealaltă fotografie. Cel din mijloc.
Seamănă cu studentul ală prăjit de jos.
- E ciudat. - Și nu e tot.
Singura supraviețuitoare a condus poliția la ucigașul masacrului din ziua memorialului.
Supraviețuitoarea a fost torturată și violată.
Este acum în curs de evaluare psihiatrică.
Gândește-te...
- El a spus mama lui a fost capturată... - Și trupul tatălui său nu a fost niciodată găsit.
- Cred că ăsta este tatăl lui. - Sfinte Sisoe!
- Isuse! - Chad!
Ți-a sosit ceasul, ciudatule!
Nu, pentru Dumnezeu, așteaptă!
Și tu ești muntean!
- Taci! - Nu, uite, uite!
El este adevăratul tău tată.
- Nu, nu! - E adevărat, Chad.
Ești muntean pe jumătate.
Nu se poate.
M-au mințit.
Cum au putut?!
Poate că doar au vrut să te protejeze de adevăr.
Nu este nici un adevăr!
Totul este o minciună!
- Ce ai făcut? - Anthemis nobilis.
Ce?
Este ingredientul din ceaiul de mușețel
care provoacă reacția anafilactică la persoanele alergice.
Cum am spus, îmi amintesc lucruri ciudate.
Va fi bine atât timp cât are inhalatorul la el.
Sau nu.
Bine, începem. Ești gata?
- Stai, am dinții curați? - Dinții sunt curați.
Lasă-mă o secundă.
Haosul și confuzia a ceea ce s-a întâmplat aici noaptea trecută
rămân încă neclarificate.
Ceea ce pare a fi o tragică sinucidere în masă
ce a implicat un grup de studenți instabili psihic
ar putea fi de fapt opera unui criminal singuratic
al cărui corp nu a fost încă găsit.
Cioc, cioc.
Salut, amice, cum te simți?
- Mă simt tare bine de la medicamente. - Da, așa se pare.
Mi-au găsit degetele.
Privește!
Nu-mi amintesc să fi arătat așa. Nu ți se par ciudate?
Nu, nu chiar.
Par naturale. E bine.
Ți-am adus ceva. Închide ochii.
- Bine. - Deschide-i.
- Prietene... - Este o Pabst Blue Ribbon, prietene.
- E o frumusețe... - Rece atât cât trebuie.
Uite ce ți-am mai adus. Ustensila ta preferată de sorbit.
Te las să te odihnești. Bucură-te de ea, bine?
Bea-o pe toată. O să mă întorc cu mai multe.
- Dale? - Da!
Ai invitat-o?
Să invit pe cine?
Ai invitat-o să iasă cu tine, pentru Dumnezeu?
Ei bine...
Aveam de gând, dar apoi n-am mai avut ocazia...
Dale...
Ești fără speranță, știi? Fără speranță!
Da, probabil ai dreptate.
Doar că mi-a spus că e o aruncătoare bună, așa că...
vom merge bowling.
- Nemernicule. - Am plecat.
Dale, ești un om norocos.
Trebuie să fie norocul începătorului.
Fata aia are niște uimitoare... degete pentru bowling.
Știu. Lasă-mă să vă spun ceva.
Viața este scurtă, BJ.
Trebuie să te duci după ceea ce vrei. Sigur nu-ți va cădea din cer.
- Știi ceva? Ai dreptate. - Știu.
Mai bine mă duc să vorbesc cu ea.
Ascultă. Nu fi agitat, fii doar tu însuți.
- Da. - Asta-i. Du-te de ea, prietene.
- Sunt destul de bună la asta? - Da, ești mare.
Allie, sper să nu crezi că acest lucru este o prostie,
dar ți-am cumpărat ceva.
- Dale, este drăguț. Nu trebuia. - Știu. Dar așa am vrut.
- Doamne. - Știi ce este?
- O cască. - Este o cască mare.
Cred că ar fi bine s-o porți zilnic de acum înainte.
- Bine, mulțumesc. Este perfectă. - Cu plăcere.
Dale, ascultă-mă.
Îmi pare foarte rău pentru tot ceea ce s-a întâmplat.
De ce? M-am simțit extraordinar.
Cu cei care mureau și sângerau pe noi, n-a fost atât de amuzant,
dar m-am bucurat de fiecare minut petrecut cu tine.
Dale...
Lasă-mă să termin pentru că nu știu când ne vom mai întâlni așa...
și vreau să știți că...
Și eu simt la fel.
- Serios? - Serios.
BJ!
- Dumnezeule. S-o ajutăm? - La naiba, nu!
Treaba lor!
SFÂRȘIT sub by horthy @ www.subs.ro Tucker and Dale Vs Evil (2010)